Första besöket i Indien, miss Quested?
- Första gången utanför England. - Jag avundas er. Nya vyer.
Det där är Marabargrottorna, tre mil från Chandrapore.
Jaså.
Mrs Moore återvänder på Rawalpindi 12 maj och ni har öppen retur.
Stämmer det?
Jag stannar nog kvar.
Vill ni åka hem med Mrs Moore, säg ifrån så snart ni kan.
Jadå.
Bagagelappar, er biljett och Mrs Moores.
Överresan borde bli intressant. Vicekungen är med ombord.
Det gör det lite extra.
Det är dåligt av Ronny att inte möta oss här.
- Det är nästan 160 mil bort. - Vi har åkt 800 mil för att se honom.
"Inte mer än två Annas var."
Tack.
Till Victoria Station.
Sitt, du.
- Mrs Moore? - Ja.
Jag heter Mrs Turton.
Jag är gift med distriktsfogden.
Vi gav våra biljetter till den indiske herrn.
Administrationschefen i Chandrapore. Ronnys "Burra Sahib".
Du måste vara Adela.
Ni får ha överseende med oss. Vi har haft en prövande dag.
Vi ville bara välkomna er in i fållan... Nu bär det iväg.
Jag föreslår en drink när ni hämtat er. Adjö.
Vad jag förstått träffades ni och Ronny i Sjödistriktet?
Det stämmer.
Vi har få hemligheter i Chandrapore. Jag är en obotlig romantiker.
Miss Quested var där med sin tant, jag var med Ronny.
Ronny sköter sig utmärkt. Ni kommer att bli stolt över honom.
Instämmer. Han har blivit en riktig sahib.
Av det rätta virket, i min åsikt.
Mr Turton, när vi väl kommit i ordning
ser vi fram emot att träffa indierna i er umgängeskrets.
Vi umgås inte med dem.
De är säkert bra på alla vis, men det gör vi inte.
Öst är öst. Det är en fråga om kultur.
Kan Ronny verkligen ha blivit en sahib?
Jodå.
Det är därför du är här.
Du får snart se själv.
Hon är en gräslig kvinna.
Ja.
Nu får vi sova.
Hej mamma. Var är Adela?
Här.
Det är inte sant.
Antony.
Antony tar hand om bagaget. Ursäkta, jag är med i välkomstkommittén.
Vi var tvungna att välkomna den store mannen hem.
- Inte visste jag att han var så viktig. - Inte?
Det var Turton.
McBryde. Hamidullah sa att han var en bra karl när han först kom hit.
Men de blir likadana allihop.
Jag ger en engelsman två år.
- Kvinnorna är värre. - Dem ger jag sex månader.
Är det där ett lik?
Ja. Jag är ledsen, vi är snart igenom det.
Varför diskuterar vi jämt engelsmännen?
- För att vi beundrar dem, doktor sahib. - Det är problemet.
I morgon kväll.
Engelsmän.
- Då var vi här. - Så trevligt.
- Är det Marabarkullarna? - Det är det.
- Med grottorna? - Jag antar det.
Ni har mycket att göra i morgon. Sen blir det teater på klubben.
Nu dricker vite.
God natt, mamma.
God natt.
POLISDOMSTOL
Efter att alla bevis hörts finner jag dig skyldig till fusk
enligt paragraf 415 i den indiska strafflagen
och dömer dig till två månaders straffarbete.
För bort fången.
- Hur gick det? - Vi måste ha sett allt.
Kyrkan, sjukhuset, krigsmonumentet, kasernen.
- Mr Hadley var ytterst grundlig. - Utmärkt. Nu ska ni till klubben.
Gurka.
Kära du, vi får sällan det vi önskar då vi anser det lämpligt.
Äventyren kommer, men inte på klockslaget.
Doktor sahib, när tänker ni gifta er?
Jag har nog med ansvar som det är, tant.
Vi bjuder stackarn på middag, använder oss av hans tjänster,
- sen tar du jämt upp samma sak. - Det är det minsta jag kan göra.
Det här lär sätta stopp för bekymret.
Begum sahiba, drick inte från kranen.
Var snäll och koka det.
Då kan vi äta.
Varför måste du alltid nämna giftermål?
Han skickar barnen nästan hela lönen och bor som en enkel kontorist.
Det här kom precis till dig från major Callendar.
Jag måste till hans bungalow - genast.
Min cykel har punktering.
MAJ A CALLENDAR (FD) REGEMENTSLÄKARE
Major sahib åkte iväg för en halvtimme sen.
- Utan något meddelande? - Inget meddelande.
Mrs Lesley, det är en Tonga. Kom.
Utmärkt.
Hoppas det är i sin ordning.
Skåda inte given häst i munnen, särskilt inte i det här landet.
Klubben.
Klubben, Tonga wallah. Varför kör inte idioten?
Jag betalar i morgon.
Kan ni...
Det här är en moské. Ni får inte vara här.
- Ni skulle ha tagit av er skorna. - Det har jag.
Jag ställde dem utanför.
Då ber jag om ursäkt.
- Låt mig vara. - Frun.
Visst är det rätt?
Utan skor är jag väl tillåten?
Visst. Men få damer gör sig besväret.
Särskilt om de tror att ingen ser dem.
Gud är här.
Det var fint. Vad heter ni?
Jag kom från klubben.
De håller på med en tröttsam musikal som jag såg i London.
- Det var mycket varmt. - Ni borde inte gå omkring ensam.
Här finns skumma figurer och leoparder.
- Och ormar. - Men ni går ensam.
- Jag kommer ofta hit. Jag är van. - Van vid ormar?
Jag är doktor. Ormar vågar inte bita mig.
Jag tror att ni nyss har kommit till Indien.
Ja. Hur visste ni det?
Sättet ni tilltalar mig på.
Titta.
Ibland har jag sett kroppar flyta förbi från Benares.
Men inte ofta.
Det finns krokodiler.
Så hemskt.
Vilken hemsk flod.
Vilken underbar flod.
Får jag fråga er något? Varför är ni i Indien?
För att hälsa på min son. Han är polisdomare här.
Ursäkta mig. Vår polisdomare är Mr Heaslop.
Han är ändå min son. Jag gifte om mig.
Dog er förste man?
Ja. Och min andra.
Då sitter vi i samma box.
Är polisdomaren hela er familj nu?
Nej, jag har en dotter i England från mitt andra äktenskap - Stella.
Hon är konstnärinna.
Även jag har en son och en dotter.
Är inte det samma box, med besked?
Men de heter inte Ronny och Stella?
Nej. Akbar och Jamila. De bor med min hustrus mor.
Och er hustru?
Hon dog när hon gav mig en son.
Ni har det vänligaste ansiktet av alla engelska damer jag mött.
Jag borde gå tillbaka nu.
Jag önskar jag varit medlem, jag kunde ha bjudit in er.
Indier är inte tillåtna.
God natt.
Där är du. Vad har du hittat på?
Jag berättar det sen.
Jag hade ett litet äventyr och såg månen i Ganges.
Mrs Moore, miss Quested, ta er en drink. Ta två.
- Det var snällt. - Min fru står på scen,
och Ronny håller fortet istället för major Callendar.
Hans oduglige indiska assistent dök inte upp, men jag fick min hämnd.
Jag ber om ursäkt för underhållningen. Vad mer kan vi göra för er?
Jag längtar efter att se något av det äkta Indien.
Fleming, hur ser man det äkta malen?
Försök att träffa indier.
- Vem var det? - Vår skolmästare.
Som om man kunde undvika dem.
Jag har knappt pratat med en indier sen vi klev iland.
Tur för er.
Vill ni träffa några av vara ariska bröder,
kom till vårt bridgeparty.
Inte kortspelet.
Bridgepartyt som bygger broar mellan öst och väst.
Där finns alla sorter: hinduer, muslimer, sikher och en parsee.
Dags att jobba, Molly.
Trodde inte att så många skulle dyka upp. De hatar det lika mycket som vi.
Kan ni säga att jag önskar att jag kunde prata deras språk?
- Vi kanske pratar ert. - Tänka sig, hon begriper.
Piccadilly, Hyde Park Corner.
- Rotten Row. - Marble Arch.
- Hon känner till Paris också. - De åker förbi på väg hit, kantänka.
Min enda tröst
är att Mrs Turton snart åker hem till någon förortsvilla.
Vem är mannen som pratar med Adela?
Fielding. Rektorn på vårt college.
Hur kan man bjuda in gäster och sen inte uppföra sig mot dem?
Ni och Mr Turton är de enda som anstränger sig det minsta.
Det får mig att skämmas.
Det är svårt, här på klubben.
Jag avundas er kontakten med indier.
Om ni och Mrs Moore vill träffa några så kan det ordnas.
Hemskt gärna. Hon vill säkert också det.
Vi har en gammal hinduisk professor som kan allt om återfödelse och öde.
- Han kanske går med på att sjunga. - Det skulle jag vilja.
- Känner ni doktor Aziz? - Till namnet. Vi har aldrig träffats.
Mrs Moore säger att han är charmant.
Bra. Vi bjuder in honom också.
Den här är för Mrs Turton.
Det här är det mest onaturliga arrangemang jag varit med om.
Det säger sig självt. Nu inser du det.
Jag förstår inte varför alla var så otrevliga mot dessa människor?
- Vi är inte här för att vara trevliga. - Vad menar du?
Indien är inte ett sällskapsrum. Vi är här för att hålla ordningen.
Jag är ingen blödig socialist.
- Jag är här som tjänsteman. - Och så enkelt är det.
Vad begär du och Adela av mig? Att jag ska offra min karriär?
Ge upp, när det står i min makt att göra gott?
Gott? Du pratar om makt.
Hela tillställningen är en maktdemonstration,
en subtil njutning av att vara andra överlägsna.
Gud har satt oss på jorden för att hjälpa varann.
Ja, mamma.
Mr Fielding?
Är det doktor Aziz?
Ja. Jag är lite tidig.
Det gör inget. Strax klar. Känn er som hemma.
Får jag det, Mr Fielding? Det var generöst av er.
Jag har länge velat träffa er.
Jag har hört mycket om er vänlighet och sällskaplighet.
Kära ni!
Jag har sett er i basaren.
Innan ni kommer ut, gissa hur jag ser ut.
Få se. Ni är ungefär 1,75.
- Utomordentligt. - Så mycket kan jag se genom rutan.
- Vad är det? - Jag hade sönder kragknappen.
- Ta min. - Har ni en extra?
Ja. Vänta lite.
- Ta inte av er egen. - Jag har en i fickan.
Ingen går omkring med extra knappar i fickan.
Jo, alltid, som nödåtgärd.
Här är den.
Tackar. Och god dag.
Slå er ner, om ni inte störs av det okonventionella.
Jag har alltid trott att engelsmän var så ordentliga.
Allting kallt arrangerat på hyllorna, trodde jag.
Två engelska damer kommer hit på te för att träffa er.
Jag tror att ni känner en av dem.
- Jag känner inga engelska damer. - Inte Mrs Moore?
- Och hennes följeslagerska. - Är hon en äldre dam?
Hon är ung och vill se Indien.
Nu är de här om några ögonblick.
Jag har bjudit in vår filosofiprofessor, Narayan Godbole.
Den outgrundlige braminen.
Jag hoppas att maten duger. Han är ortodox.
God eftermiddag. Välkomna.
- Så snällt att bjuda in oss. - Trevligt att träffas.
Det måste ha varit en audienssal.
Minns ni bassängen i vår moské?
- Javisst. - Kom och titta.
Kejsarna ordnade det sa finurligt att samma vatten kommer hit.
Mina förfäder älskade vatten. Vi färdades ut ur öknen.
Vi kom hit från Persien och Afghanistan.
Vart vi än hamnade skapade vi fontäner och trädgårdar.
Godbole. Du känner doktor Aziz, och här är våra nya gäster.
Mrs Moore, miss Quested - professor Godbole. Vi såg er inte.
Solen förpassar oss snart till skuggan.
Och jag njöt av vattnet.
Vill ni ha teet serverat inomhus eller ute?
Dr Aziz, kan ni reda ut något som gjorde oss besvikna i morse?
Jag är rädd för att vi har varit oförskämda.
Omöjligt. Vill ni berätta?
Ett indiskt par som vi träffade på partyt häromdagen
skulle hämta oss i sin droska i morse.
Vi väntade. De kom aldrig.
De hade ställt in en resa för vår skull.
- Oroa er inte för det. - Det är oroande.
De kanske skämdes för sitt hus
- och hämtade inte av den anledningen. - Det är mycket möjligt.
- Jag hatar mysterier. - Typiskt engelskt.
Jag tycker om mysterier, men inte härvor.
Mysterium är bara ett tjusigt ord för en härva.
Vi vet att Indien är en härva.
Tyvärr så instämmer jag.
Det blir ingen härva när ni besöker mitt hem.
Det vore trevligt.
Ja, verkligen. Ge oss er adress.
Vänta lite. Jag har en bättre idé.
Låt mig bjuda er på picknick vid Marabargrottorna.
Det blir en storslagen utflykt.
Man färdas med tåg 600 meter upp i bergen.
Grottorna är ett av Indiens under.
- Eller hur, professorn? - De har ett visst rykte.
Hur många grottor finns det?
Jag vet inte exakt. Jag har tyvärr aldrig varit där själv.
Snälla ni.
Professor Godbole, har ni sett grottorna?
Jadå.
Kan ni berätta något om dem?
Med nöje.
Bara ett fåtal har öppnats. Sju eller åtta.
Och?
Man går in genom en ingång
och kommer in i ett uthugget, runt rum.
- Stort? - Inte stort.
- Ytterst heligt? - Nej.
Utsmyckat på något vis?
Alla är likadana. Tomma och mörka.
Något måste ha gjort dem beryktade.
Det stämmer.
Mr Fielding, jag skulle vilja se colleget.
Du kan stanna, Adela. Jag vet hur du avskyr institutioner.
Första gången jag såg Mrs Moore var i månsken.
Jag trodde att hon var ett spöke.
En mycket gammal själ.
Han använder uttrycket i hinduisk mening.
Någon som har varit här många gånger.
- Mrs Moore - en reinkarnation? - Precis.
- Fortsätt, professorn. - Ja.
- Det är en invecklad filosofi. - Men enkelt uttryckt...
Enkelt uttryckt är livet ett hjul med många ekar.
En kontinuerlig livscykel av födsel, död och återfödelse
tills vi uppnår nirvana.
Jag har gjort en dans som bygger på filosofin.
Dansar ni, professorn?
Ronny, du är tidig. Får jag presentera professor Godbole, och det här...
Vad har hänt med Fielding? Vad i hela fridens namn gör ni?
De har rundvandring och vi äter vattenkastanjer.
Nej tack. Vi ger oss av meddetsamma.
- Vi kan inte bara gå. - Det går hur bra som helst.
Bärare.
Den där picknicken blir aldrig av.
Som fiaskot i morse. Han kommer att glömma alltihop.
- Du har fel. - Märkte ni att kragen satt löst?
Jag tycker om doktor Aziz.
Aziz hade söndagskostymen på sig, men hade glömt kragknappen.
Där har du den typiske indiern.
Grottorna ligger långt bort från stationen.
- Har du varit där? - Nej, men jag vet givetvis allt om dem.
Jag står inte ut med käbblet.
Förlåt.
Jag vet inte varför jag blir så arg.
Jag tänkte ta er till en polomatch. Det borde bli skoj.
Inte för mig. Jag ska vila mig.
Du och Adela kan se matchen.
Jag vill säga något.
Något viktigt.
Jag har bestämt mig.
Vi ska inte gifta oss.
Du sa aldrig att vi skulle det.
Men du gjorde rätt som reste hit. Det var en god idé.
Vi tar det hemskt engelskt, eller hur?
Det är väl tillåtet.
Vi är ju engelska, sa jag antar det.
Kom så tar vi en åktur.
- Borde vi inte åka tillbaka? - Varför det?
Vi borde tala om det för din mamma, diskutera vad vi ska göra.
Glöm det i ett par dagar. Jag vill inte göra henne ännu mer besviken.
Förresten har ni den där utfärden.
Varför åtog du dig vidlyftigheten?
För att slippa bjuda hem dem.
Vilket du redan hade gjort.
Då får vi lägga manken till.
Min fru bidrar med tallrikar och bestick.
Sen är det en fråga om alkohol.
Groggar till Mr Fielding, portvin till damerna.
Och mat. Engelsmän äter mycket.
- Och professor Godbole? - Han äter ännu mer.
- Bara grönsaker, frukt och ris. - Och bara om en bramin har kokat det.
Om det finns nötkött i närheten, kräks han.
Engelsmän äter fårkött.
Till och med skinka.
- Föreslår du att jag ger dem skinka? - Sluta.
Damerna sitter inte på marken. Inte ens på en persisk matta.
- Du måste ta med stolar och bord. - Du behöver alltså tjänare.
Sen gäller det transporten efter tågresan.
Grottorna ligger en bra bit från stationen.
Jag har varit på stationen. Tåget avgår innan gryningen.
Då måste du gardera dig mot förseningar.
Det är bäst att ni övernattar där.
- Vad var det? - Ingenting.
Det händer innan hettan, plus damm och åska. Kaffe?
Nej tack. Jag går till sängs.
Jag gjorde mig till åtlöje i eftermiddags.
Jag var osäker på mig själv, och jag ber om ursäkt.
Det var fint sagt. Tack, kära du.
Jag har ingen rätt att säga vad ni får och inte får göra.
Se Indien om och hur ni vill.
Ibland tycker jag att de gör för mycket väsen av giftermål.
Århundraden av omfamningar
ändå förstår vi inte alls varann.
God natt.
Är allt som det ska?
Javisst.
- Vad har hänt? - Ingenting.
Jag vill ta tillbaka vad jag sa på polomatchen.
Jag är så tokig.
Det är lustigt, men jag är inte ett dugg uppspelt.
Ingenting har förändrats. Jag känner mig helt vanlig.
Det är den bästa känslan man kan ha.
Jag antar det.
Förlåt att jag har varit så besvärlig.
Oroa dig inte.
Det har att göra med det här landet. De främmande omgivningarna.
Menar du att mina bekymmer har med Indien att göra?
Indien tvingar en att se på sig själv.
Det kan vara skrämmande.
Underligt.
Det måste vara mycket kallt i England.
Nu måste vi gå tillbaka, och du ska dansa med Ronny.
Det visar i alla fall era goda föresatser.
Hassan.
- Det blir varmt. - Er berömda hetta.
- Mamma? - Ni kan gå i förväg.
Grattis. Vi hörde just den goda nyheten.
Låt mig ta er i hand.
MARY ANN HUSTRU TILL FÄLTLÄKARE EF GREENE
Jag heter doktor Lal.
- Goddag. - Skulle bara titta in hos doktor sahib.
- Major Callendars order. - Och?
Lite febrig. Vädret har slagit om.
- Ni måste bli frisk snart. - Det ryktas om kolera.
Det går alltid rykten om kolera.
Hallå. Får jag komma in?
Ja, stig på.
- Hamidullah. - Så snällt av er att komma.
Hur har patienten det?
En sådan godhet att värdigas besöka vår vän. Vi är djupt rörda.
Prata inte med honom så där. Han gillar det inte.
Han behöver inte tre stolar. Han är inte tre engelsmän.
Är du sjuk eller inte?
Sa major Callendar att jag låtsas?
Gör du?
Hettan är på väg, jag har feber.
Sitt ner, allihop.
Mr Fielding, jag har en fråga.
- Varsågod. - Ta det inte personligt.
Vi tycker om att ha er här.
Men vilken rätt har England att styra Indien?
- Ojuste politisk fråga. - Inte alls.
- Jag är här för att jag måste jobba. - Indier behöver också jobb.
Jag hann före.
Jag är överförtjust i att vara här. Det är min enda ursäkt.
- Och de som inte är överförtjusta? - Kasta ut dem.
Det säger indierna också.
Vad gör du härute?
Kom tillbaka.
Naturligtvis.
Här ser ni Österns berömda gästfrihet.
Titta på röran. Titta på flugorna.
Titta på gipset som rasar ner.
Detta är mitt hem,
dit ni kommer för att förolämpas.
Han hade rätt, och du borde gå och lägga dig.
- Sen måste ni ge dig av. - Du borde vila dig.
Jag kan vila hela dagen tack vare dr Lal. Majorens spion.
Men det visste ni väl.
Major Callendar litar varken på indier eller engelsmän. Sådan är hans natur.
Jag önskar att du slapp jobba för honom. Men du får acceptera det.
Såja. Försök att sova lite.
Innan ni går, öppna lådan under klockan.
Där ligger ett grått omslag.
Just det. Öppna det.
Hon var min hustru.
Ni är den första engelsman hon presenterats för.
Lägg undan henne.
Jag vet inte varför du ger mig en så fin komplimang, men tack.
Det var ingenting. Hon var inte välutbildad eller ens vacker.
Men jag älskade henne.
Lägg undan henne. Ni skulle ha träffat henne.
- Skulle ni ha tillåtit det? - Varför inte?
Jag tror på purdah, men jag skulle ha sagt att ni var min bror.
- Skulle hon ha trott dig? - Naturligtvis inte.
Lägg undan henne. Hon är död.
Jag visade henne för er för jag har ingenting annat.
Varför är inte ni gift?
Min hjärtas dam ville inte ha mig. Det är främsta orsaken.
Det var länge sen. Före kriget.
- Har ni inga barn? - Inga.
Förlåt nästa fråga. Har ni några oäkta barn?
Nej.
Då kommer ert namn att dö ut?
Det kommer en österlänning aldrig att förstå.
Det finns alldeles för många barn ändå.
Gift er med miss Quested. Hon är mycket trevlig.
Även om jag ville, skulle det inte gå. Hon är förlovad med polisdomaren.
Ingen miss Quested för Mr Fielding.
Hon är inte vacker och är nästan plattbröstad.
De duger för en polisdomare.
Jag ska skaffa er en dam med bröst som mangoer.
Det ska ni inte.
Lova att inget säga, men förra året tog jag sjukledigt och åkte till Calcutta.
- Där finns det flickor... - Du har hämtat dig avsevärt.
- Det har jag. - Säg åt din man att hämta min häst.
- Han verkar inte förstå min urdu. - Jag sa åt honom att låta bli.
Men nu ska jag låta er gå.
Utfärden till Marabar kommer att bli väldigt dyr.
Vill du att jag ska avboka den?
Nej. Arrangemangen är snart klara.
Jag har ett exakt datum i morgon.
Bra. Vänta inte för länge.
Ni kom ändå. Så snällt.
Ni får ursäkta, men jag är inte till min fördel så här tidigt.
- Men här är vi. - Ursäkta mig. Följ mig.
Är allt det här för oss?
För det här tillfället har alla mina vänner hjälpt mig.
Jag tror inte att ni behöver er betjänt.
- Verkligen inte. - Då blir vi muslimer tillsammans.
Antony. Jag tycker inte om honom.
Du kan gå nu. Vi behöver dig inte mer.
Herrn sa åt mig att stanna.
Frun säger åt dig att gå.
Herrn sa "Håll dig nära damerna hela morgonen."
Var vänlig att gå.
- Vad är den till? - En överraskning. Ni får se.
Kom med.
Ni reser purdah. Går det bra?
Det blir en ny upplevelse.
Var är Mr Fielding?
Han kommer. Engelsmän missar aldrig tåget.
Jag är hemskt ledsen.
Ni har fördärvat mig.
Det var Godboles böner. De höll på i evighet.
- Hoppa. - Nej.
- Ni måste med. - Förlåt mig. Det är lönlöst.
Vi tar oss dit på något sätt.
Vår utfärd är förstörd.
Nonsens. Vi blir muslimer tillsammans.
- Kära Mrs Moore. - Gå till er vagn, dr Aziz.
Ni gör mig Y'-
Stackars Aziz. Vi får försöka skaffa fram en bil.
Kommer du på någon?
Är något på tok?
Såg ni grindarna sänkas framför oss?
- Det är tisdag i dag. - Fortsätt.
En dålig dag att göra en sådan här utfärd.
Mycket olycksbådande.
Det här skulle jag inte ha velat gå miste om.
Teet kommer.
Vilken lättnad efter Antony.
En märklig plats för matlagningen.
Jag blir ganska generad när folk jag ogillar är snälla mot mig.
Och jag tycker inte om Mrs Callendar.
Hon ska till en klinik, och vägen går nedanför grottorna.
Vi borde åka om en halvtimme. Vill du ha en kopp kaffe?
Är Mrs Moore vaken?
Ja. Men gå in.
Oroa er inte, miss Quested. Titta! Jag är Douglas Fairbanks.
Vad står på därute?
Vi är nästan framme.
Nu ska jag berätta om stegen. Er stora överraskning.
Ni anar inte hur mycket ni hedrar mig.
Det är som att färdas tillbaka till ett svunnet liv som mogulkejasare.
Ibland blundar jag och drömmer. Jag är praktfullt klädd igen.
Jag rider till strid bakom Alamgir. Även han red på en elefant.
Det är kvavt och hemskt här.
- Men det är fint ordnat. - Här är ert portvin, mina damer.
De bästa grottorna ligger högre upp, under Kawa Dol.
Men vi börjar med den här.
Guiden säger att alla måste vara tysta.
Ljuden skapar ett eko och för många orsakar missljud.
Jag hoppas jag klarar det. På ett tidigt stadium med Ronnys far
gjorde jag bort mig i Skräckens kammare.
Vilken skräck?
Vaxmuseet.
Han var en konventionell ung man, vilket gjorde det hela värre.
- Det var inte Stellas far? - Nej.
Han var högst okonventionell.
Snälla, nej.
- Mår du bra? - Ja.
- Är du säker? - Ja.
Godbole nämnde aldrig ekot.
Nej. Och vi är alldeles för många.
- Vill du ha något att dricka? - Tack.
Liksom många äldre människor
tror jag ibland att vi är som flyktiga skuggor
i ett gudlöst universum.
Hämta lite vatten.
- Varsågod. - Tack, kära du.
Jag visste inte att du hade gått.
Vi borde tänka på att gå vidare innan solen står ännu högre.
Ni får ursäkta mig.
Jag är ganska trött, så jag stannar här.
Jag har aldrig varit bra på att vandra. Ni klarar er mycket bättre utan mig.
Kära Mrs Moore, be inte om ursäkt.
Ni har rätt. Vi ska högt upp.
Jag är glad att ni inte följer med,
för ni behandlar mig med sann öppenhet, som en vän.
Jag är er vän.
- Så får jag föreslå något? - Naturligtvis.
Ta inte så många människor med er den här gången. Det är bättre så.
- Det blir ganska trångt. - Precis.
Vi tar bara guiden, visst?
Helt rätt. Och se till att roa er.
Det är som en synvilla.
Får jag ställa en personlig fråga?
- Ni var gift, eller hur? - Ja.
Älskade ni er fru när ni gifte er?
Vi träffades aldrig förrän dagen vi gifte oss.
Det var arrangerat av våra familjer.
Jag hade bara ett fotografi av henne.
Men kärleken?
Vi var man och kvinna.
Och vi var unga.
Dr Aziz, hade ni mer än en fru?
En, i mitt fall.
Jag är snart tillbaka.
- Vad har hänt? - Elefanten badar, memsahib.
Något annat.
Idiot.
- God morgon. - Mr Fielding.
Jag ber om ursäkt för i morse. Går allt väl?
Har ni sett miss Quested och dr Aziz?
Nej, jag gick precis upp från vägen. Jag dör av törst.
Strax tillbaka.
Vilken tur att ni är här.
Jag tänkte komma till er. Är något på tok?
Inte direkt. De gav sig av med guiden för en timme sen - mer än så...
Jag känner inte till trakten, men de är säkert tillbaka snart.
Fielding, jag har saknat er.
- Var är miss Quested? - Vad är det?
Hon gick ner till vägen.
Jag tror att hon mötte Mrs Callendar.
- Det såg ut som hennes bil. - Naturligtvis. Hon skjutsade mig hit.
Varför åkte miss Quested iväg med Mrs Callendar?
Jag vet inte.
När skildes ni åt?
Jag förstår inte.
Inte jag heller. Jag gick runt hörnet för att röka.
Och?
Sen mindes inte guiden vilken grotta hon gått in i.
Jag letade i alla grottorna, och när jag kom ut...
Ur den tredje grottan, tror jag, såg jag den här.
Sen -jag tror det var då - hörde jag bilen.
Jag sprang till kanten och såg miss Quested hoppa in.
Sen körde hon iväg med Mrs Callendar.
Det är allt.
Och den här.
Det är bäst att vi åker tillbaka.
Vår stora dag i spillror.
Jag förlåter aldrig mig själv.
Aziz är oförarglig. Något annat måste ha hänt.
Naturligtvis hände något annat.
Det här är en farlig plats för nyanlända.
Ligg ner. Försök att slappna av.
Nu känns det snart bättre.
När vi skickat hem Mrs Moore ska jag bjuda dig på en rejäl drink.
Här är vi. Vilken trängsel.
Dr Aziz, det är min tunga plikt att behöva gripa er.
- Vad pratar ni om? - Jag har instruktioner att inget säga.
Svara inte emot. Visa papperna.
Jag är ledsen, men de behövs inte under de här omständigheterna.
- Ta kontakt med intendent McBryde. - Det gör vi.
Oroa dig inte. Det är ett löjligt misstag.
Var vänlig och kom med oss. En övertäckt transport väntar.
För Guds skull! Bete dig aldrig som en skyldig.
McBryde är en bra karl. Vi träffar honom tillsammans.
Mina barn, mitt namn.
Absolut inte. Vi kommer, Mr Haq.
- Vad är det? - Jag har en bil som väntar.
Det är Mr Fieldings och dr Aziz kupé.
- Jag förklarar utanför. - Jag kan inte gå utan att säga något.
Kom nu, snälla mamma. Jag vet vad jag gör. Ur vägen.
Kom nu.
Ta min arm. Jag hjälper dig igenom.
Fielding, jag vill tala med dig.
Lämna mig inte.
Jag måste. Jag kommer så fort det går.
- Snälla mamma, kom nu. - Nej.
Något fruktansvärt håller på att hända.
- Absolut omöjligt. Groteskt. - Tyvärr inte.
Vem är det som framför anklagelsen?
Mrs Callendar, som såg den stackars flickan fly nedför ravinen,
och offret själv.
Anklagar miss Quested dr Aziz för våldtäktsförsök?
- Ja. - Då är hon galen.
- Det yttrandet godtar jag inte. - Förlåt mig.
Anklagelsen måste bero på ett olycksaligt missförstånd.
- Det kan redas ut på fem minuter. - Nog är det ett missförstånd.
Under mina 25 ar här ute har jag aldrig sett annat än katastrof
när engelsmän och indier försöker bli intima.
Jag hatar de förbannade festivalerna. Ska bli skönt när den är över.
Far alltid en känsla av att de ska slå över.
Ni har besök.
Jag går nu. Vi ses i kväll.
Hon slog honom med den här.
Det är så hon lyckades fly.
Vore han skyldig skulle han knappast föra tillbaka beviset.
- Det förvånar mig inte. - Jag förstår inte.
Ni tänker på engelska brott.
Psykologin är annorlunda här, särskilt när det gäller kvinnor.
Jag har sökt igenom hans plånbok.
Ett brev från en vän som tydligen har en bordell.
Jag vill inte höra hans privatbrev.
Det ska läsas i rätten för att konstatera hans moral.
Vår respektabla doktor skulle besöka horor i Calcutta.
Ni har kanske rätt att kasta sten för det. Det har inte jag.
Säg åt dem att vänta.
Nu börjas det.
Vakil Hamidullah och Mahmoud Ali. Fångens juridiska rådgivare.
Var är miss Quested nu?
Hon bor hos Callendars tills hon är utom fara.
- Vilken fara? - Hon har feber.
Det värsta är de hundratals kaktustaggar som sitter i armarna och benen.
Risken finns att de går in i blodomloppet.
Hon störtade sig så besinningslöst utför
att en störtskur av stenar stoppade Mrs Callendars bil.
Hon tutade, i tron att de arbetade ovanför henne - och säg henne.
Hon hade hamnat bland några Kaktusar och börjat få panik.
Vore det möjligt för mig att besöka miss Quested?
Hon är inte i något skick för besök.
Callendar ger henne lugnande medel de närmaste dagarna.
- Han oroar sig för chockverkan. - Jag förstår. Men sen?
Varför vill ni träffa henne?
Jag vill fråga om hon är helt övertygad om att det var Aziz.
Callendar kan fråga henne det.
Jag vill att någon som tror på honom frågar henne.
Vad spelar det för roll?
Hon är omringad av människor som misstror indier.
Jag vill inte sprida oro,
men jag tror att situationen blir mycket obehaglig.
Jag skulle tro det.
Får jag träffa Aziz?
Bara på polisdomarens order.
- Var ansöker jag om det? - Hos polisdomstolen.
Inget annat utom kläder.
Men de här låg under sängen.
- Mycket användbart, Haq. - Tack, sir.
Jag hittade också det där.
- Det är hans fru. - Hur vet ni det?
Han visade fotografiet för mig.
Hon är död.
Jaha. Min rapport väntar.
Hoppas att se er på klubben på lördag. Turton vill att alla kommer dit.
Ni är vänlig som hälsar oss så öppet.
Sa Mr McBryde något när han fick mitt kort?
- Nej. - Jag söker borgen.
- Irriterade det honom? - Han var inte irriterad.
- Vad skulle det spela för roll? - Det kan skada Aziz sak.
Nonsens. Så får ni inte tänka.
Aziz är oskyldig. Allt vi gör måste grunda sig i det.
Tar ni vår sida mot ert eget folk?
Det verkar så. Vi borde gå någon annanstans.
- Vem ska försvara honom? - Det gör väl ni.
Vi behöver en utomstående som inte låter sig hunsas.
- Har ni hört talas om Amritrao? - Från Calcutta?
- Högt ansedd. - Notoriskt antibrittisk.
- Frihetsrörelsen. - Det oroar mig.
Han skulle ses som en politisk provokation.
När jag säg min väns privata tidningar bäras in nyss,
i händerna på en inspektör,
sa jag till mig själv "Amritrao reder ut det."
Vi får inte förhasta oss. Vi måste vinna.
Det är givet. Hon kan inte bevisa anklagelsen.
Hon har klagat på att hon hör ett eko.
- Vad säger hon om det? - Hon blir inte av med det.
Det blir hon väl aldrig.
Kommer strax.
Det var elakt.
Tänk på stackars dr Aziz och de hemska polismannen.
- Mamma, var tyst. - Det tänker jag inte vara.
Aziz är säkerligen oskyldig.
- Det vet du inte. - Jag känner folks karaktärer.
Han skulle aldrig göra något sådant.
Vad du än tror så måste fallet tas upp i polisdomstolen.
Processen har kommit igång.
Ja, hon har startat den.
Nu får den ha sin gäng.
- Du har bråttom. - Jag måste byta och åka tillbaka.
Får jag prata med dig ett ögonblick?
Ja, om du inte har något emot att jag byter.
Jag ville be om ursäkt för i morse.
Det gör inget.
Jag hoppas att utfärden var lyckad.
- Nyheterna har alltså inte nått dig? - Jodå.
Nej. Något hemskt har hänt. Aziz är anhållen.
Det vet hela colleget.
En utfärd där det händer kan knappast kallas för lyckad.
Jag kan inte uttala mig. Jag var inte där.
Jag vill inte uppehålla dig,
men jag vill ha din hjälp med ett bryderi.
Jag lämnar snart min tjänst, som du vet.
Jag tänker återvända till min hemby och ta hand om utbildningen där.
Jag vill grunda en skola som är så lik den här som möjligt.
Detaljen jag behöver hjälp med är vad skolan ska heta.
- Ett namn på skolan? - En lämplig titel.
Begriper du att Aziz sitter i fängelse?
Jo, men när du slutat oroa dig för det här, kanske du kan tänka över saken.
Med ditt tillstånd tänkte jag
på Richard Fieldings läroverk.
Eller Kejsaren George V.
Får jag fråga dig något? Jag trodde att du tyckte om Aziz.
- Naturligtvis. - Hur kan du då vara så likgiltig?
- Bryr du dig inte? - Mina känslor har ingen betydelse.
Slutet är redan bestämt.
- Ödet, karma. - Just det.
Vi är alla en del av ett mönster som vi inte kan förstå.
Varför tog Mrs Moore miss Quested till Chandrapore?
För att gifta sig med polisdomaren.
Ja.
Eller för att åka till Marabar med dr Aziz.
- Eller för att träffa dig. - Hänförande.
Just nu vill jag bara göra vad jag kan för Aziz.
Förlåt, men ingenting du gör kan ändra på resultatet.
Så gör ingenting. Är det din filosofi?
Min filosofi är att man kan göra vad man vill,
men följden blir ändå densamma.
RÄTTVISA FÖR AZIZ
Fick ni borgen?
Din närvaro kan leda till större oro.
Till och med upplopp.
Vi har fått ett telegram från Calcutta.
Amritrao ska försvara dig.
Läs.
- Vad är "arvode"? - Avgift. Han tar ingen avgift.
FRIGE DR AZIZ
AZIZ VAR HJÄLTE
God kväll.
Ni behöver inte vara oroliga.
Allt bör fortsätta i vanlig ordning.
Börja inte bära vapen.
Damerna far försöka hålla sig inomhus och prata inte inför tjänstefolket.
Kom ihåg att en enda indier har försökt...
har anklagats för brottsförsök.
Och han ska ställas inför rätta.
Trummandet är bara festivalen.
Ja. De bankar väl på natten igenom.
Ursäkta, distriktsfogden, allihop.
Heaslop är strax här. Jag vill säga några ord innan dess.
- Naturligtvis. - Han behöver allt vårt stöd.
Han klandrar sig själv för att ha tillåtit färden,
liksom jag för att jag gav skurken ledigt.
Sen är det mamman. Upplevelsen har skakat den gamla.
Den goda nyheten är att offret mår mycket bättre.
Heaslop, kom in. Det är gott att se dig.
Sitt ner, snälla ni.
Kom och gör oss sällskap.
Tack, sir.
- Snälla, sätt er. - Somliga reste sig aldrig.
Vi blev sa glada att höra rapporten om miss Quested.
Tack. Jag ville inte avbryta mötet.
Inte alls. Innan ni kom sa jag precis att ni vägrat borgen.
Jag skulle just tillägga
att vi har en medlem här i kväll,
som vi vet är i kontakt med fångens försvarare.
Man kan inte löpa med haren och jaga med packet.
Åtminstone inte i det här landet.
- Jag skulle vilja säga något. - Varsågod.
Jag tror att dr Aziz är oskyldig.
Jag tänker invänta domslutet.
Om han befinns skyldig tänker jag begära avsked och lämna Indien.
Jag utträder ur klubben nu.
Hon är gammal. Glöm inte det.
Gamla människor reagerar aldrig som man förväntar sig.
De kan ställa till en hel del bekymmer.
- Mår du bra, mamma? - Jag vilar bara lite.
- Det är så varmt. - Ja.
Jag önskar att jag kunde övertala dig att inte resa nu.
Stanna åtminstone tills regnen kommer. Det dröjer inte länge.
Jag har så mycket att göra, så lite tid.
Att göra vad?
Få ordning på saker. Träffa Stella.
Komma bort från allt tjafset och hitta min egen grotta.
Helt rätt. Under tiden har vi rättegången att tänka på.
Jag vill inte ha med den att göra.
Men du är ett viktigt vittne.
Du avvek efter den första grottan och lämnade Adela ensam med honom.
Ingen lägger skulden på dig.
Han iscensatte alltihop genom att skrämma er med det där ekot.
Rena svamlet, men mycket effektivt.
Du kommer aldrig att förstå den platsen
och inte någon annan heller i din löjliga domstol.
- Jag vill inte diskutera det. - Som du vill.
Kan du åtminstone stanna för bröllopet?
- Ska ni gifta er? - Javisst. Varför frågar du?
Jag undrade.
Allt nonsens om kärlek.
Kärlek i en kyrka, i en grotta, som om det inte var samma sak.
Och jag har skjutit på mina affärer för sådant trams.
Jag förstår dig inte.
Det har jag aldrig gjort, och du har aldrig förstått mig.
Och Adela?
Jag tycker om Adela. Hon har karaktär.
Vill du inte hjälpa henne då?
Ingenting jag säger eller gör spelar den minsta roll.
Om det är så du känner, måste du åka.
Adjö.
Var inte rädd, kära du. Domen är given.
Det är inte det. Jag mår bra.
Du kallas säkert inte förrän i morgon.
McBryde tar större delen av morgonen.
Sen har vi Amritrao, med sina knep och utspel till förmån för indierna.
LÄMNA INDIEN
Kom nu. Vi är framme.
Vad gör du här?
Det är en intressekonflikt. Min ställföreträdare tar över.
Och vem är han?
DAS är en bra karl.
Tack, sir.
3:e april i år blev miss Quested och hennes väninna, Mrs Moore,
inbjudna på te hos collegets rektor.
Det var där fången mötte miss Quested, nyligen anländ från England.
Innan dess hade fången aldrig kommit en engelsk flicka så nära.
Med hänsyn till de närvarande damerna
tänker jag bara påpeka att fången är änkeman och bor ensam.
Under vår framläggning ska jag ge bevis på hans sinnestillstånd.
Innan jag beskriver brottet
vill jag uttrycka vad jag anser vara ett känt faktum.
De mörka raserna attraheras av de ljusa.
Men inte tvärtom.
Inte ens om kvinnan är mindre attraktiv än mannen?
Till ordningen!
Jag måste varna åhörare och vissa av försvarets representanter
att förolämpningarna som skämde gårdagens förhandlingar
inte kommer att tolereras.
Bra sagt, DAS. Helt rätt.
- Mr McBryde. - Tack.
Jag inleder med mitt argument
att fången föreslog utfärden med avsikten
att göra närmanden mot miss Quested.
Jag har besökt Marabar de senaste dagarna.
Det är en otillgänglig, karg plats,
som kräver betydande planering och utgifter för att nå.
Grottorna är i sig mörka, utan kännetecken eller intresse,
förutom ett besynnerligt eko.
En underlig plats för en sådan omständlig picknick.
Tjänarna anskaffades av fångens indiske vänner,
förutom vittnet Antony.
Antony hade fatt noggranna instruktioner från Mr Heaslop att stanna nära damerna.
Ändå följde han inte med.
I går hörde ni honom erkänna att han tagit emot pengar från fången
några minuter innan tåget avgick.
Sen var det Mr Fielding.
De vill att vi ska tro att han missade tåget
därför att ännu en vän, professor Godbole, bad sina böner.
Efter en häftig dispyt återtog jag hypotesen
att en sådan trosövertygelse var orsaken till hans religiösa iver.
Protest.
Mr McBryde utnyttjar tillfället för att upprepa förtalet.
Protesten bifalles.
Fången måste klara ett tredje hinder.
Damen i fråga
led av det läkare kallar "klaustrofobi".
Han lyckades genom att gå in i en grotta med miss Quested
med den äldre damen långt bak i gruppen,
där hon trängdes med tjänare och bybor.
- Han pratar om Mrs Moore. - Tystnad.
Anklagar ni min klient för mordförsök också?
Vem är damen han pratar om?
Damen jag träffade i moskén.
- Menar ni Mrs Moore? - Hon ska inte kallas.
Ni kan inte kalla henne.
Hon smugglades ut ur landet för att hon var på vår sida.
Ingen sida kallade henne. Ingen får citera henne.
Hon hölls hemlig för oss.
Är detta engelsk rättvisa? Brittiskt styre?
Låt oss få fem minuter med Mrs Moore.
Om det är av intresse lär min mor nå Aden mitt på dagen i dag.
- Förvisad av er. - Snälla ni.
- Så här kan ni inte föra er sak. - Det finns ingen sak att föra.
Och ni har inget mål att pröva. Vi är båda slavar.
Sitt ner, annars måste jag tvinga er.
Gör så. Rättegången är en fars.
Jag går. Jag ruinerar min karriär.
Var är ni, Mrs Moore?
Vi vill ha Mrs Moore!
Farväl, min vän.
De har tagit Mrs Moore.
Är det inte märkligt?
Förunderligt.
- Jag visste de skulle försöka något. - Tystnad.
- Stackars DAS. - Tystnad. Ordning!
Jag ber om ursäkt för min kollega.
Han är god vän med vår klient och lät känslorna skena iväg.
Mr Mahmoud Ali måste personligen be om ursäkt.
Det måste han.
Jag måste upprepa att Mrs Moore inte existerar som vittne.
Varken ni, Mr Amritrao, eller Mr McBryde
har rätt att anta vad hon skulle ha sagt.
Hon är inte här och kan därför inte uttala sig.
Gud, du känner våra hjärtans hemligheter.
Vänd dig inte ifrån oss, utan hör vår bön.
Därför överlämnar vi henne till djupet och förgängelsen,
i väntan på kroppens uppståndelse,
då havet uppoffrar sina döda.
Jag hörde en röst från himlen som sa:
"Saliga de döda som härefter dör i Herren."
Jag kallar miss Quested.
Lägg er hand på boken.
Och endast sanningen.
Var tysta, tack. Tystnad!
Tänk tillbaka på den stund då ni kom ut ur den första grottan
och fann Mrs Moore kollapsad i sin stol.
- Förstår ni? - Ja.
Gav hon en förklaring?
Hon sa att ekot oroade henne och att hon var trött.
För att utnyttja hennes trötthet, lät fången tjänarna stanna kvar
och gav sig av med er och guiden.
Ja. Men det var Mrs Moores förslag.
Jag förstår inte.
Hon stördes av trängseln och den kvava luften.
Och bekymrade sig för att ni också måste utstå det.
Nej. Hon ville att vi skulle roa oss.
Hon tycker om dr Aziz.
Jag tror att jag förstår situationen.
I går sa Mr Fielding att Mrs Moore hade "charmats" av honom.
Det var mer än så. Hon tyckte om honom.
Ni hade bara träffat honom två gånger innan själva brottet.
Det är möjligt att det var en något impulsiv bedömning.
Kanske. Det vore likt henne.
I morse hörde ni hur det brittiska rättssystemet förtalades.
Ni måste tala sanning, hur svårt det än må vara.
- Så är jag uppfostrad. - Naturligtvis.
Förlåt.
Ingen orsak.
Ni gav er av uppför sluttningen med fången och guiden.
Ja.
Ta god tid på er och försök att minnas.
Miss Quested, vi är på väg uppför sluttningen.
Är något på tok?
Jag tror att det delvis var mitt fel.
- Varför det? - Vi stannade och tittade ut över slätten.
Jag kunde knappt se Chandrapore utom genom Mr Heaslops kikare.
Jag frågade dr Aziz om han älskade sin fru då de gifte sig.
Det var fel av mig.
Så varför gjorde ni det?
Jag tänkte på mitt eget giftermål.
Mr Heaslop och jag var nyförlovade.
När jag såg Chandrapore så långt borta
insåg jag att jag inte älskade honom.
Tystnad.
Ni och fången fortsatte upp till grottorna?
- Ja. - Och guiden?
- Han hade gått i förväg. - Ivägskickad?
Nej. Han väntade på oss längre fram.
Men när ni kom fram till grottorna gick fången och pratade med guiden?
- Jag vet inte om han pratade med honom. - Men han försvann i den riktningen.
Ja.
- Vad gjorde ni? - Jag väntade.
Ni sa nyss "Jag tror att det delvis var mitt fel."
- Varför? - Jag hade frågat honom om kärlek.
Och följaktligen skapat en känsla av intimitet?
Det var så jag menade.
Tack.
Berätta för oss exakt vad som hände.
Jag tände en tändsticka.
Och fången följde efter er?
Fången följde efter er, eller hur?
Kan jag vänta en stund innan jag svarar?
Javisst.
Jag är inte helt säker.
Förlåt?
Ni är i grottan och fången följde efter er.
Vad menar ni?
- Nej. - Hursa? Vad säger ni?
- Jag har begått ett misstag. - Vad för slags misstag?
Dr Aziz följde aldrig efter mig in i grottan.
Vi går vidare. Jag tänker läsa vittnesmålet som ni skrivit under.
Mr McBryde, ni kan inte fortsätta.
Jag tilltalade vittnet. Tystnad!
Miss Quested, vänd er till mig
och kom ihåg att ni är edsvuren.
Rättegången stoppas av medicinska skäl!
Tyst! Sätt er ner.
Tar ni tillbaka anklagelsen?
Svara mig.
Jag tar tillbaka allt.
Fången friges utan en fläck på sitt namn.
Dr Aziz är fri.
Är ni galen?
Nej.
Slyna.
Vi vann.
Vad har du ställt till med?
- Vart är du på väg? - Jag vet inte.
Du kan inte gå omkring så här.
- Vem kom du med? - Jag tänker gå.
Rena galenskapen. Det kan bli upplopp.
Vi hittar min droska. Den är övertäckt.
Richard!
- Jag kommer tillbaka. - Stanna hos honom.
Jag kan inte lämna dig här. Vad som helst kan hända.
- Där är den. - Grattis, sir.
Tack så mycket.
Ur vägen, tack.
- Vart ska han köra dig? - Jag vet inte.
Vad menar du?
In med dig.
Det var Mr Fielding!
Och Mrs Moore!
Varför kom du med anklagelsen om du tänkte ta tillbaka den?
- Jag borde väl känna mig tacksam. - Jag förväntar mig inte tacksamhet.
Var det på grund av medkänsla?
Mitt eko är borta.
Bruset i mitt huvud. Jag har haft det sen grottan.
Kan det ha varit en hallucination?
Jag tror att McBryde drev ut en vålnad.
Han tog dig steg för steg tillbaka till grottan,
och du bröt helt plötsligt samman.
- Jag trodde att du menade ett spöke. - Nej.
- Mrs Moore tror på spöken. - Hon är gammal.
Det är svårt när vi blir äldre
att inte tro att de döda kan återuppstå.
För det gör de inte.
Jag är rädd för det.
Jag också.
Han måste ha gått på tamashan, men jag kan koka lite te.
Ursäkta mig.
"Annie Blair, medpassagerare."
Jag kommer aldrig att se henne igen.
- Pojkarna sa att du var här. - Ja.
Jag åker till Kashmir i morgon bitti för att inta min post
som utbildningsminister.
Jag kom för att ta farväl.
Ja? Stig på.
Tack.
Jag ville ge dig min adress
och bjuda in dig att hälsa på.
Har du sett Himalaya?
Nej.
- Miss Quested har fått dåliga nyheter. - Det var tråkigt.
- Skickat till dig. - Ja.
- Varför just till dig? - Jag vet inte.
Jag skulle vilja säga...
Under omständigheterna tycker jag inte att vi diskuterar det.
Förlåt, men miss Quested är hemskt upprörd.
Naturligtvis. Ändå...
Jag nämndes antagligen i en vanlig konversation.
Heaslop får väl nyheten från rederiet.
- Jag förstår. - Jag säger inget till Aziz förrän i morgon.
De firar säkert i kväll, och jag vill inte göra honom ledsen.
Har ni hört om skadeståndet?
Amritrao begär 20000 rupier från...
Och utgifter.
Vem kunde ha gissat att Aziz skulle räddas av sin fiende?
Vad händer nu?
Vilken underbar dag för dig.
Jag är äntligen indier.
Vart förde du henne?
Jag tog henne till colleget.
Varför det?
Hon hade ingenstans att ta vägen.
Till Heaslop? Turtons?
Hela det brittiska styret stod bakom henne och drev på.
När hon insåg sitt misstag slog hon allt i kras.
Det skulle inte jag haft mod till.
Får jag slå mig ner?
Varsågod.
Vad tänker du göra nu?
Hamidullah ska ha en segerfest med fyrverkerier och musik.
Jag menar sen. Nu när det hemska är över.
Jag ska hitta ett nytt jobb.
Långt härifrån i en indisk stat utanför det brittiska samväldet.
- Och du? - Jag åker nog till England ett bra tag.
Reser du och hon tillbaka på samma båt?
Nej. Jag kan inte ta ledigt förrän efter nästa termin.
Miss Quested åker så snart hon kan.
Jag förstår.
- Se här... - Jag ser.
Godbole säger att Amritrao begär 20000 rupier i skadestånd.
Och utgifter.
Hon har gått igenom tillräckligt. Hon blir ruinerad.
Jag då? Fängslad, privatbrev avslöjade,
fotografiet av min hustru tafsat på av McBryde.
Allt för att en engelsk flicka fick solsting.
Jag vet.
Och jag vet vad du tänker be mig om nu.
Du tänker be mig att lata henne slippa betala, inte sant?
Går jag med på det så kan engelsmännen säga
"Här är en indier som nästan uppförde sig som en gentleman."
"Vore han inte så mörkhyad kunde han gått med i klubben."
Är det därför du kom hit?
Svara mig.
Till slut håller ni alltid varann om ryggen.
Jag vill inte ha med någon av er att göra.
Hälsa henne att hon kan behålla pengarna.
Hon kan köpa sig en man för dem.
Följer du mig?
Jag tror inte det.
SJUKHUS OCH ÖPPENVÅRD
Vilken ära, professorn.
- Är något på tok? - Inte alls.
De kommer till värdshuset i eftermiddag.
Hur länge har du vetat att de skulle komma?
En eller två månader.
- Varför sa du inget? - Man kan inget berätta
förrän någon är redo att lyssna.
Vad ska det betyda?
Mr Fielding skrev brev till dig. Du rev sönder dem.
- Det stämmer. - Det var det jag menade.
"Käre Aziz. Jag har något att berätta."
"Jag ska gifta mig med någon du känner."
Slutet på ett dumt experiment.
Jag har ett nytt liv här, långt från engelsmännen.
Jag tänker hälsa dem välkomna.
Mina religiösa plikter kommer att ta all min tid de kommande dagarna.
Han har åkt hela vägen hit för att hitta dig.
Kan du inte glömma det förflutna och visa dem runt?
Jag har fått nog av att visa miss Quested Indien.
Stanna ett tag.
Vi måste fortsätta.
Husbåten, sahib.
Här är du till slut.
Jag har letat efter dig överallt.
Akbar! Jamila!
Dina barn?
Ja.
Jag antar att Godbole sa jag var här.
Utbildningsministern säger aldrig något om han inte måste.
Det enda han sa var att ödet inte ville att skolan skulle byggas.
Jag skulle ha inspekterat den.
Hursomhelst, här är jag.
Jag har besökt skolor runt om i landet.
Vi åkte förbi Chandrapore. Din bungalow har blivit en affär.
Turton har gått i pension och Callendar har sparkats.
Hamidullah hälsar salaam.
Det var han som sa att du flyttat hit.
Så jag skrev, via Godbole.
Varför svarade du inte på mina brev?
Du gifte dig med min fiende, tog mina pengar.
Jag har en överraskning åt dig.
- Vad menar du? - Min fru är Mrs Moores dotter.
Stella?
Miss Quested presenterade oss.
Vilken miss.
- Var är hon? - Hon är kvar på värdshuset.
Ni kan träffas i morgon. Hon får inte överanstränga sig.
Väntar hon ditt barn?
Ja.
Ditt namn lever alltså vidare ändå?
Det stämmer.
"Stella tror att det onda som hände i Marabar är utplånat,
och det gör även jag."
"Kära miss Quested.
I kväll firas Ljusets festival,
och jag skriver till er för att be er förlåta mig."
"Det har tagit mig all denna tid att inse ert mod."
"På grund av er lever jag mitt liv med mina barn, och inte i fängelse."
"På grund av er vill jag göra goda gärningar."
"Richard och Stella reste i morse."
Adjö.
"Jag tror att jag aldrig ser dem igen."
Översatt av Visiontext: Ingrid Tonkin
SV